EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare på Outlander...
För hans underhåll.
Ta hand om honom.
Vad är du inte säger om din man i Skottland?
Han är Brees riktiga far.
Och jag berättade det för henne när vi var i Skottland.
Jag beundrar en man som sätter plikt och ära framför allt annat.
Det är hövlighet som håller oss alla från att döda varandra.
Vad har du gjort?
Du avrättade en man utan rättegång!
Sträck ut tungan.
Kezzie, hans mandlar är lika infekterade som hans brors.
Då måste du återvända med dem till Ridge.
Du ska eskortera Claire hem.
Vad händer med milisen?
Jag gjorde dig kapten utan tid att lära dig vad ordet betydde.
Jag kunde inte säga det på bröllopet. Jag ville vara säker.
Bekräftade iakttagelser av Bonnet i Wilmington.
Hur många gånger har jag lagt mitt hopp, min fruktan,
min hemliga önskan i händerna på ett väsen jag inte kan se,
inte kan höra, inte ens kan känna?
Och hur många gånger har mina böner besvarats?
Vad är det?
Kom och titta.
Det är penslar.
Penslar.
Har du hittat det?
Jag tror att det vi borde säga är "Eureka".
Vad betyder det?
Det betyder: "Jag hittade det."
Nå... Eureka, Claire.
Du hittade ditt penicillin.
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Välsignad i själen
Hon seglade en dag
Över havet
Mot skyn
Vågor och vind
Öar och hav
Berg av regn och sol
Allt som var bra
Allt som var skönt
Allt som var jag
Är borta
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Välsignad i själen
Hon seglade en dag
Över havet
Mot skyn
MODERN BYGGNADSKONST ÖVERSIKT
MEDICINSK HISTORIA
LORETTA MCKIBBEN DEN VÅLDSAMMA PIRATEN
Tiden är mycket av det som folk säger att Gud är.
Det finns det som redan existerar och som inte har nåt slut.
Det finns en känsla av att vara allsmäktig,
för inget kan stå emot tiden,
varken berg eller arméer.
Får man tillräckligt med tid kan man ta hand om allt.
All smärta omsluts, alla vedermödor raderas,
all förlust inbegrips.
Aska till aska, stoft till stoft.
Kom ihåg, människa, att du är stoft och till stoft skall du åter varda.
Och om tiden är besläktad med Gud
antar jag att minnet måste vara djävulen.
- Ursäkta att jag är sen. - Det är okej.
Vi hinner till restaurangen.
Lunch på Jeveli.
En av oss måste ha gjort något bra.
Är allt okej? Du lät lite konstig på telefonen.
Ja.
Faktiskt så miste jag precis en patient.
Jag beklagar.
Han fick en allergisk reaktion på penicillin.
Har de inte tester för det?
Han testade negativt för det.
Risken att få ett falskt positivt är mindre än fem procent.
Det är väldigt ovanligt.
Tyvärr var han en av de procenten.
Man vet aldrig vad som ska hända, eller hur?
Nej, det gör man inte.
Njöt du?
Ja, kapten.
Det glädjer mig att ha gjort er nöjd, mrs Mac.
Om det är en militärman som ni vill ha...
Jag tror du värderar dig själv lite lågt, min älskling.
Dialekten har inte förbättrats, hör jag.
Kanske om din far höll med dig,
hade jag gått i täten, inte skickats hem från Brownsville.
Brownsville verkar inte så illa tycker jag.
Mamma sa att folk faktiskt
sjöng och dansade när de kom dit.
Du vet hur man når fram till folk.
Inte undra på att de älskade dig på Oxford.
Jag hade gott om tid att tänka på min långa ridtur hem.
Det finns redan universitet här.
Harvard, Yale.
MacKenzie University.
Det finns inget MacKenzie University.
Inte än, men...
Det är faktiskt ingen dålig idé.
Jag kunde lära ut matte.
Det var bara ett sätt att få tiden att gå.
Tänkte på den gamla goda tiden.
När saker och ting är som de är.
Jag gav min ed till din far,
att vara med i hans milis.
Och de orden betyder något för honom.
Och för mig.
Ja.
Inte det hjärtliga välkomnandet jag förväntade mig.
Vänskapliga satar, eller hur?
De tror att vi är reglerare.
Vi vill inte ha problem igen.
Om ni kommit för att förstöra kungens fred,
finns det en brigad av rödrockar tillgängliga
som är redo att ge er stryk.
Vi har inget otalt med dig, granne.
Tvärtom,
jag är överste James Fraser i Rowan kommuns milis,
sammankallad enligt guvernör Tryons orders.
Då välkomnar vi er och välsignar er för er vänlighet.
Inte bara vänlighet.
Guvernör Tryon har lovat 40 shillings till varje man som tar värvning.
Finns det någon här som är villig att ta till vapen och ansluta till oss?
Är det vad våra liv värderas till?
Det finns inget pris som kan sättas på en mans mod.
Andens styrka talar helt klart högre än kroppens styrka.
Vi vill gärna hålla er anda uppe.
Fast, med våra butiker och så,
utnyttjar rödrockarna just nu vår gästfrihet.
- Var är de? - William Reeds handelsbod.
EFTERLYST
Jag köper en tunna rom. Se till att garnisonen slår läger,
låt dem sen dricka tunnan torr.
Se det som klart, överste. Din order är vår önskan.
Sa jag inte åt dig att översten skulle komma som utlovat?
Med dagsljus över.
Med fler män vid vår sida, löjtnant.
Femtio ungefär.
Hämta öl till dem båda.
Lite barbariskt, jag vet,
men i brist på andra mer påtagliga sysselsättningar...
Han lämnar inga spår.
- En skugga i mörkret, den där. - Ja.
Det är trevligt att se dig.
Men jag har dåliga nyheter att dela med dig.
Från guvernör Tryon.
Guvernören tänker ge amnesti till ledarna för reglerarna.
Full amnesti? Åt alla?
Precis. Efter allt som vi gjort, framstegen som vi gjort...
Och han nämner inget om varför han skulle ge en sådan order?
Nej. Blidkande, kanske.
Men jag oroar mig...
...kommer det inte få oss att se dumma ut?
Fega till och med, i våra undersåtars ögon?
Ja, kanske.
Som du vet, gjorde jag något...
...överdrivet i fängelset.
Jag kan inte stå ut med att veta att det var för intet.
Kanske är det bäst så.
Alla förtjänar en andra chans.
Men om du hade bragt livet om en fängslad man...
Du måste be Herren om förlåtelse och få den.
Tro mig, det kommer att finnas fler slag.
Jag är glad över att få kalla dig en vän,
att anförtro mig till dig.
Det är synd,
jag har fortfarande hoppet uppe.
Jag väntar ett brev
som kan ge en fingervisning om var Fitzgibbons håller hus.
Vad menar du?
Jag skrev och bad domaren om fängelselistorna från Ardsmuir.
Jag upptäckte att Fitzgibbons varit fängslad där en gång.
Du tror att det kan finnas medfångar som bor här
i kolonierna som kanske gömmer honom?
Man ska prova alla metoder.
Ja. Så är det.
Det är allt för intet.
Här. Prova.
Amnestin gäller väl inte mannens ansikte?
Det här kan vara så nära vi kommer.
Kanske.
Mitt mellan ögonen, överste.
Som barn, brukade jag stirra på spindelväv,
tittade och väntade på att en insekt skulle fångas.
Medan en del av mig var förfärad över att se dödsryckningarna,
var jag hypnotiserad över hur minsta vibration i nätet
signalerade till spindeln att hennes byte var nära.
Jag undrar, är tid Guds eviga väv,
silkestrådar som sträcker sig genom tiden,
där minsta rörelse gör vibrationer som ekar genom eoner.
Det var på tiden.
Är det cigarettrök?
Jag känner inget.
Du måste sluta med dem.
Du är då verkligen glad idag.
Jag hör att du hållit sjuksköterskorna på tårna.
Det är inte mitt fel att sjuksköterskan Jeffries tycker om mig.
Varsågod. Säg det rakt ut.
Och inget medicinarspråk.
Okej.
Du har gallsten.
Gallsten? Är det allt?
Jag trodde du skulle säga C-ordet. "Cancer."
Det finns ett K-ord jag tyvärr måste använda.
"Kolangit", en infektion i dina gallgångar.
Jag kan behandla det med antibiotika,
men gallstenarna är ganska stora, för stora för att få ut naturligt.
Du behöver göra en kolesystektomi, en operation för att ta bort gallblåsan.
Dr Randall. "Randall", det är ett fint engelskt namn.
Det är mitt namn som gift.
Vad du föreslår verkar väldigt personligt tycker jag.
Det vore trevligt om vi var på förnamnsbasis.
Mr Menzies, du måste fokusera dig.
Ser du? Jag känner igen en skotte på långt håll.
Du har skotskt blod i dina ådrar på något vis.
Jag ser mig själv som amerikan numer.
Ingen skam i det.
Jag gifte mig också med en jänkare.
Han var faktiskt inte en jänkare.
Hon gick bort...
...min Olivia.
Kan du tro att jag bott här i mer än 20 år,
och fortfarande förstår ingen vad det är jag säger?
Du har en talang för att få mig på avvägar.
Får jag diskutera din operation utan avbrott, är du snäll?
Om du måste.
Snittet är normalt mellan 13-18 cm
i den övre delen av din mage, precis under revbenen.
Så du ska snitta mig som en fisk?
Ja. Men först,
vill jag ge dig en antibiotikakur för att behandla infektionen.
Jag ber sjuksköterska Jeffries ta några förberedande prover
för allergier och sådant.
Jag antar att det inte finns andra möjligheter.
Tyvärr inte.
Okej, då kör vi på det.
Det är bara ännu ett ärr, inget att grubbla över.
Ingen svullen tunga eller läppar.
Inga utslag...
...eller nässelfeber.
Grattis, Kezzie. Det verkar som om du inte är allergisk mot penicillin.
Så möglet fungerade?
Så vitt jag kan se.
Du lät inte säker, Claire.
Testet är inte alltid tillförlitligt.
Men du tror att allt kommer att bli bra?
Allt man gör som doktor har en risk.
Även efter att du gjort allt du kan,
så kan det uppkomma oförutsedda komplikationer.
Ibland även dödliga sådana.
Men ju mer du kan göra för att minska risken,
desto större är chansen att kunna rädda patienten.
Den här dosen...
...borde påbörja striden mot infektionen.
Ta hit de andra steriliserade instrumenten, är du snäll.
Okej, Kezzie, ner med byxorna.
Nu så...
Lizzie, lägg lakanet över honom.
- Mr Bug, håll stadigt i hans axlar. - Ja.
Laudanum.
Det här kommer att börja verka fort.
Lizzie, håll lampan nära.
Ja, frun.
Gapa stort.
Jag kommer att arbeta fort, men du måste vara helt stilla.
Upp med huvudet. Korken.
Precis som vi övade.
Skalpell.
Håll tungan nere.
Så.
Upp med huvudet. Håll den där.
Okej, jag ska bränna vävnaden.
Stilla. Detta kan vara lurigt.
Så. Klart.
Lizzie, du kan öppna ögonen nu.
Herregud.
Är du okej?
Du är väldigt modig, Kezzie.
Nu måste du vila.
Lizzie, kan du tvätta honom och bädda ner honom?
Nej, försök inte prata. Du kommer att göra dig illa.
Han insisterar på att stanna medan du gör det samma på mig.
Då tycker jag att jag borde sätta igång.
Titta, Jem.
Titta, Jem. Blank, eller hur?
Är Gud spindeln...
...som omfamnar oss genom död och återfödelse?
Eller är han bara den som spinner nätet,
och ser silket skimra och vibrera genom kosmos...
...väcker de verkliga spindlarna...
...de som döljer sig djupt inne i vår egen natur?
Jag tänkte slå vad med den här sällsynta skönheten.
Dubbelt eller inget på sista kortet.
Kvinnor gör vad som helst för krimskrams, pengar, juveler.
Vad som helst.
De är dina för en summa pengar.
Eller en diamant.
Eller en ring.
Min flicka bryr sig mer om mina ord och handlingar.
Jaså?
Eftersom du inte behöver ädelstenen,
kanske du blir gladare av mina visdomspärlor.
Kvinnor är bara en skatt vi män betalar på behag.
Spelade du inte hjärter ess i förra omgången?
Du misstar dig.
Det måste ha varit ruter ess.
Du är en vis man, mr MacKenzie.
Jag ville göra svampsoppa.
Jag trodde inte att jag skulle vara borta så länge.
Jag letade efter kantareller, men hittade inga.
Var han jobbig?
Vad är det här?
Det är Bonnets, eller hur?
Jag ville berätta för dig om det...
...men var rädd att du inte skulle förstå.
Prova.
Du vet att jag åkte till Wilmington för att träffa honom.
Det du sa var att du åkte dit, för att se honom hängas.
Det gjorde jag. Men...
När jag kom dit...
Jag behövde se honom på riktigt.
Så du talade med honom?
Där? I fängelset?
Ja.
Det var då han gav mig diamanten.
Och du behöll den?
En gåva från Bonnet?
Jag behöll den åt Jemmy,
så att han en dag kunde gå tillbaka genom stenarna.
Roger, det är hans biljett hem. Det är vår biljett hem.
Men varför?
Varför?
Den Stephen Bonnet jag kände skulle inte ge bort diamanten
för att rädda sin egen mors liv.
Bree...
För att...
För att jag sa att Jemmy var hans.
Han skulle dö och jag trodde att det skulle ge honom tröst,
att veta att något av honom skulle vara kvar i den här världen.
Roger, jag är så ledsen.
Jag visste inte om du skulle komma tillbaka,
jag var rädd och jag sörjde dig.
Och de var bara ord.
Ord du aldrig någonsin skulle höra.
Ord har konsekvenser.
Alla månader som jag varit tillbaka!
På vårt bröllop,
blodseden,
var du säker på att barnet var Bonnets?
Hur ska jag någonsin kunna veta om barnet är hans?
Du sa det till honom.
Du har aldrig sagt det till mig.
Jag trodde inte att jag behövde det.
Brianna, vad är det du tror?
Innerst inne, vad är det du tror?
Jag tror inte jag sett dig i tillbedjan här förut.
Var du mr Menzies vän?
Claire Randall. Jag är hans kirurg, eller jag skulle ha varit det.
Graham var en sällsynt individ, han fick mig alltid att le.
Ja, det var han bra på.
- Får jag slå mig ner? - Varsågod.
Kände du honom väl?
Nej. Inte på det vanliga sättet.
Ärligt talat vet jag inte riktigt varför jag är här.
Ibland hittar till och med främlingar en väg in till ens hjärta.
Det lilla jag visste om Graham...
...det visade hur väl han använde sin tid...
...och löftet han gav sin fru om att vara här.
Utöver kärleken som Gud har för sina barn,
den sortens kärlek och tillgivenhet mellan man och fru,
det finns inget som det.
Ja.
Det påminde mig om någon...
...någon jag har förlorat.
Ingen är förlorad som inte är glömd.
Jag behövde kanske bara bli påmind om det.
Jisses!
- Claire! - Roger.
Jag trodde...
Jag hade nog missat dig, men ändå...
Du är ute tidigt.
Jag kunde inte sova, så jag tänkte vara produktiv,
börja leta efter lite gulrot för tvillingarnas återhämtning.
Jag kunde säga detsamma om dig.
Jagar. Mestadels.
Hela natten?
Det är så klart inte min ensak, men...
Men du tror inte att jag har jagat?
Kalla det en mors intuition.
Jag önskar att jag hade en makes intuition.
Ni har inte varit gifta så länge.
Intuition kommer av att lyssna och tid.
Jag har tid. I massor.
Lita på en som har mycket erfarenhet,
men äktenskap är inte alltid lätta.
Nej, men du och Jamie...
Du glömmer bort att Jamie inte var min första make.
Frank och jag, vi hade ett komplicerat äktenskap.
Förlåt, Claire, jag ville inte dra upp gamla minnen.
Nej. Jag har inget emot att prata om det.
Nej, jag har faktiskt tänkt mycket på den tiden på sistone.
Frank och jag, vi lyckades få det att fungera för Brees skull.
Men för att få det att fungera, var du tvungen att ljuga för Brianna
om hennes riktiga far.
Ångrar du någonsin det?
Nej.
Nej. Det som var viktigt var att Bree kände sig trygg
och älskad av båda sina föräldrar.
Men att berätta sanningen om Jamie
gjorde att ni två kom närmre varandra.
Det gjorde det.
Så sensmoralen är, att ärlighet alltid varar längst.
Inte alltid.
Ibland gör sanningen ont.
Brianna blev förkrossad
och arg när jag berättade att Frank inte var hennes riktiga far.
Du såg det.
Hon hade aldrig förstått sanningen som barn.
Det var svårt för mig också...
...att försöka hitta rätt tid att berätta det.
Roger... Var inte ovarsam
med tiden ni har tillsammans.
Jag uppskattar din ärlighet, Claire.
Jag vadade över bäcken och hittade några kantareller.
- Jag vill förklara. - Det spelar...
Det spelar ingen roll.
Förlåt, Brianna.
Förlåt för allt.
Det är något mer.
Stephen Bonnet lever fortfarande.
- Vad? - Och han hemsöker mig, Roger.
Jag ser honom överallt.
Något som är ännu värre...
Mrs Bug sa att en irländare kom fram till henne,
och talade med Jemmy när vi åkte till Woolam's Creek.
Det kan ha varit vem som helst.
Mrs Bug är en skvallertacka.
Det kanske inte var Bonnet...
...men lord John bekräftade på vårt bröllop
att andra sett honom i Wilmington.
Hör på...
Jag tänker inte be dig förklara varför du inte sa något. Det spelar ingen roll.
Han spelar ingen roll.
För så snart vi vet att Jemmy kan resa,
använder vi Bonnets juvel för att åka.
Som du sa, det är vår biljett hem.
Amnesti för alla utom Murtagh Fitzgibbons.
En listig manöver, eller hur?
Guvernör Tryon vill statuera ett exempel med honom.
Landsförräderi av den här sorten är oförlåtligt.
Därför har Hans Excellens beordrat mig att fortsätta jaga Fitzgibbons.
Det är jag lättad över att höra.
Men jag oroar mig att det kommer uppmuntra laglösheten bland reglerarna.
Vi är bara enkla tjänare av lagen.
Ja.
De som följer den rättfärdiga vägen ska få sin belöning.
Vad blir det av milisen?
Du borde kliva ner och räcka över din mönstringslista.
Sen kan du och dina män hemförlovas och gå hem.
På vägen, delar du ut amnestierna
till de som bor i kommunerna väster om Hillsborough.
Jag har ingen makt. Jag är ingen sheriff.
Nej, men du är skotte, precis som många reglerare.
Från en skotte till en annan, vill guvernören att du uppmärksammar
hans önskan om att vara nådig och rättvis.
Jag är ledsen att jag inte kan hjälpa dig leta efter Fitzgibbons.
Låt mig oroa mig för honom.
Återvänd till din familj.
Du måste lova mig en sak.
Att jag är på fötter igen till på fredag klockan fyra.
Det är mitt tillbedjansskift i St. Finbars.
Jag har hört talas om riten.
Då vet du att någon alltid måste vara där,
så att det välsignade sakramentet aldrig är tomt.
Jag har inte missat en dag sedan Olivia dog.
Det är mitt sätt att hålla henne nära.
Jag brukar tänka att det är hennes sätt att hålla mig nära med.
Ibland kan jag känna hennes närvaro där.
Du påminner mig om någon jag träffade i Skottland för länge sedan.
Vi tappade kontakten.
Han måste ha varit en tok.
Om han var det, så var jag också det.
Skottland.
Jag saknar det alltjämt.
Jag planerar att åka tillbaka till Yttre Hebriderna.
Kanske när du är på bättringsvägen.
Min tid har passerat, är jag rädd.
Och min fru, Olivia, är begravd här. Må hon vila i frid.
Och jag kan inte lämna henne.
Jag ska göra mitt bästa.
Nu ska jag starta din penicillinkur mot kolangiten.
Du kommer vara redo för operation imorgon.
Då säger vi så.
Överste, välkommen in.
Mönstringslistan, som guvernören begärde.
Utmärkt.
Med alla män som svurit ed till milisen.
Nå,
eftersom vi går skilda vägar imorgon, vill du spela ett parti schack?
Du slog mig förra gången. Ge mig en chans till revansch.
- Ett parti. - Så ska det låta.
Slå dig ner.
En del av mig avundas dig,
att du snart kommer vara hemma,
återvända till en medborgares liv.
Ja.
Det är en lättnad
att äntligen lägga ner svärd och pistol och ta upp yxa och spade.
Ännu en soldat förlorad till landet.
Dog han?
Vad hände?
Anafylaxi.
Tydligen en reaktion på penicillin.
Jag är ledsen, dr Randall.
Varför meddelades jag inte?
Jag vet inte. Jag är ny här.
Det är ingen ursäkt. Jag borde ha blivit tillkallad!
Jag är så ledsen.
Jag tänkte väl att jag skulle hitta dig här.
Joe Abernathy, doktor och inspektör.
"Den våldsamma piraten."
Bara något jag tog ur kirurgrummet.
Vem tror du la den där?
Jag trodde inte att du var en man som läste romaner.
Det får mig på andra tankar.
Precis som för dig, antar jag.
Jag måste vara skvallret på tredje våningen.
Fjärde våningen nu.
Något med Graham Menzies...
Jag lät mig själv bli fäst vid patienten.
Det händer ibland.
Vi är doktorer, inte robotar.
Det är inte bara det.
Känner du någonsin som om...
...som om något leder dig mot något,
men du kan inte riktigt sätta fingret på vad det är?
Man kan känna det eller förnimma det på något sätt.
Du tror att jag är rubbad.
Det är helt klart något du tänker på.
Men enligt mig är problemet inte hjärnan.
Problemet är hjärtat.
Med risk för att låta sentimental...
Hade vi gått ut i strid, finns det ingen jag hellre hade haft vid min sida.
Det var vänligt av dig.
Det är sällsynt i den här världen att träffa någon som tänker likadant.
Det är det.
Jag vet att du delar många av mina farhågor.
I princip, kommer män som Fitzgibbons aldrig att förändras.
Vår plikt är gentemot lagen.
Vi kommer att se rättvisa skipas.
Ursäkta mig.
Tack. För ditt besvär.
Är det dokumentet du väntade på från Skottland?
En kopia av Ardsmuir-fängelsets fängelselista efter Culloden-slaget.
Om jag ger detta till guvernören och nyheten om den sprider sig,
- då... - Du kommer att hitta mitt namn på listan.
Det kommer jag säkert.
Det finns säkert fler än en "James Fraser" i Skottland.
Ja.
Men bara en från Broch Tuarach.
Det står här att Fitzgibbons har efternamnet "Fraser".
Min gudfar.
Fitzgibbons är hans mellannamn.
Vilken slags lögnaktig djävul låtsas ha heder och talar om
rättvisa och nåd?
De släppte männen i Hillsborough.
Allt du gjorde, var för hans skull.
Tro vad du vill om mig,
men Murtagh Fitzgibbons Fraser är en god man.
Med Gud som mitt vittne, gör jag vad som måste göras.
Förbannat om jag ska vara i lag med en förrädare.
Jag är ingen förrädare.
Jag har lurat döden för andra mäns ambitioner.
Jag har ärren som bevisar det.
Och jag har gjort det utan knot.
Men jag tänker inte titta och se på när min släkt jagas som en hund
för att ha skyddat de som inte kan skydda sig själva.
Tryon kommer hänga dig.
Och vad hade du gjort i mitt ställe?
Jag hade aldrig brutit det jag lovat,
svikit min ed till kung och land.
Du ska göra mig tjänsten att stå still medan jag tar hit någon som griper dig.
Först och främst,
svor jag en ed till min familj.
Det måste du väl förstå. Du är en god man.
Jag tog ett liv i fängelset,
och du stod och bad om nåd för deras skull.
Jag trodde att du var en god man.
Vem av oss är det då?
Vem att oss är rättfärdig?
- Knox... - Det kan inte vara oss båda.
Knox!
Förlåt mig... för att jag inte ger dig en soldats död.
Håll mun, annars stryper jag dig.
Det brinner!
Rök i stugan!
Hämta en doktor!
- Kom så går vi. - Min herre, det är löjtnant Knox.
Det finns inget mer vi kan göra för honom.
- Var försiktig. - Vad står på?
Hittade honom i en gränd, gnyende efter sin mors mjölk.
Jag kunde inte lämna honom där.
Han har överlevt på insekter och maskar.
Vi fattade tycke för varandra direkt.
- Visst gjorde vi, Adso? - "Adso"?
- Är det ett namn? - Ja.
Det var vad min mors katt hette när jag var en liten pojke.
Den här är identisk.
Insekter och maskar.
Du skulle nog döda för ett fat med mjölk.
Det var min avsikt.
Han kan hålla skadedjuren borta från operationssalen.
Det måste vara små skadedjur.
Han kommer att växa.
Man vet aldrig vad som ska hända, eller hur?
Nej, det gör man inte.
Jag har faktiskt tänkt på det en hel del på sistone.
Vad tror du om att resa till London med mig?
- Jag har tentor, och... - Efter dina tentor.
Vad händer med sjukhuset då?
Jag har redan bett om ledighet.
Ska du vara ledig?
Helt otroligt.
Varför London?
Din far ville ta dig dit innan han dog.
Låter du mig göra det?
Jag måste avboka mina sommarkurser...
Snälla, Bree.
Det är viktigt för mig att vi tillbringar tiden tillsammans.
Tack för min gåva.
Jag har så mycket att berätta för dig om Hillsborough.
Men innan det, kan jag se att du tänker på något.
Minns du att jag berättade om en patient jag hade?
Graham Menzies?
Menzies, ja.
Ja. Du sa att hans död var en sällsynt händelse.
Det var det.
Vet du vad jag äntligen insåg... efter alla dessa år?
Hur mycket jag är skyldig honom.
Hans död hade en så djup inverkan på mig.
Så djup att jag tog ledigt från arbetet
och åkte till London med Brianna.
Och det var där jag fick reda på att pastor Wakefield hade gått bort.
Hade vi inte gått på begravningen...
...hade vi aldrig stött på Roger...
Eller... funnit dig.
Välkommen hem, soldat.
Gud, den oändlige. Gud, den barmhärtige.
Gud, den evige.
Någon dag, kommer jag stå inför Gud,
och jag kommer få svar på alla mina frågor
om allt i Hans universum.
Och jag har många frågor.
Men jag kommer inte att fråga om hur tiden fungerar.
Jag har upplevt det.
Översatt av: Hrimfei